MORDENE I GORKIJPARKEN
- Hvem fant dem? - Han.
Han patruljerte, gikk for å slå lens...
Tre tapte sjeler, en henrettelse. Hvor lenge har de ligget her?
Arkady...
Hei, kamerater! Jeg har varmtvannsflasker med til dere.
Vi lurte på hvorfor De kom, kamerat major Pribluda.
Dette er en sak for politiet. Den angår vel ikke KGB?
KGB avgjør hva som angår KGB...
Hvem er de? Fylliker, eller hva?
Vil dere ta saken, kan vi politi- folk dra tilbake til sengene våre.
Rart dere i det hele tatt forlot dem...
Kamerat major, De ødelegger bevis...
Hellige Guds mor... Se her.
Se - ikke noe ansikt...
Denne også - slaktet...
Uten ansikter - alle tre. Hvem er de?
- De har ødelagt nok bevis. - Jeg har gjort grovjobben for dere.
Ja, jeg vet det. Det gjør De jo alltid, kamerat...
En dag, Renko, kan De ligge her...
La politiet overta! Kulda har gjort dem svært så uvennlige.
Kamerat major!
Skal politiet granske dette? Det virker jo faktisk som en KGB-sak.
Oppskårne lik midt i Moskva. Hvem vet hvor det kan føre hen?
Jeg skulle tro de har ligget der i tre uker eller en måned.
Jeg kommer til å gjøre et snitt i brysthulen.
- Gjør det Dem noe? - Godt jeg ikke spiste frokost...
Beklager, jeg er jo vant med det. Det eneste jeg kjenner for dem-
er at jeg håper en av dem var partifunksjonær..
Pass deg, min venn. Du bør ikke ta denne saken...
Hvordan ble de drept, kamerat obdusent?
Begge mennene ble skutt i hodet på nært hold.
Alle tre ble skutt i brystet. Alle tre var i tjueårene.
Den som skar av dem ansiktene var ekspert...
- Hvem er eksperter, Levin? - Jeg hører ikke på deg...
Pribluda og gjengen hans kom straks. Hvorfor og hvem informerte dem?
- Dere har vel en angiver? - Noe annet?
Den minste mannen hadde farget håret. Opprinnelig var han rødhåret.
Så kanskje han var "samfunns- fiendtlig" eller svartebørshandler.
- Eller utlending... - Jeg vil ikke ha med KGB å gjøre.
Tja, er han utlending, er det likevel ikke vårt bord.
Jeg må bare få KGB til å ta over saken.
Og jo fortere det skjer, jo tryggere vil alle føle seg...
Snitt i brysthulen!
Jeg fatter det ikke, Iamskoy. Lik i Gorkijparken?
Sjefsetterforsker Renko melder seg, kamerat general.
- Barberte De Dem i morges? - Generalen vil vite...
- Man skal ikke ha hår i ansiktet. - Tror De på en rask løsning?
Med verdens beste politikorps og sovjetfolkets hengivne støtte, -
tror jeg vi vil gripe de kriminelle elementene, kamerat general.
Jeg håper det. Deres far, general Renko, var alltid prydelig...
- ...også når han drepte tyskere. - Fire timer siden de ble funnet.
- Hvem er de tre? - Likene kan ikke identifiseres.
- Ingen papirer - her i Moskva? - Kroppene var stygt lemlestet.
Ingen papirer, ingen fingertupper, ingen ansikter...
De var bokstavelig talt glattbarbert, general.
Deres far var like uforskammet, men han kunne tillate seg det.
Han var meget dyktig, Renko...
Kutt! Kutt!
Yuri, kan du ikke konsentrere deg? Og knappen i frakken...
Irina!
Da tar vi det fra begynnelsen igjen.
Husk dere er trøtte og redde, på flukt fra Napoleon.
Ok, alle på plass. Stille.
Klart for opptak!
- Hva vil politiet meg? - Vi fant skøytene Deres.
- Det er lenge siden de forsvant. - Det ble anmeldt 4. februar.
Men De sa de forsvant 31. januar De merket det ikke på fire dager?
Man savner ikke ting før man trenger dem.
- De ble funnet på en død pike. - Da finnes det jo rettferdighet.
De aner ikke hvor lenge jeg sparte til de skøytene.
- Se på støvlene mine! Sprukne... - Hun ble myrdet.
Regissøren lovet meg nye støvler hvis jeg lå med ham.
- Burde jeg gjøre det? - Vinteren er snart over.
Og jeg er fra Sibir - jeg er vant med kulden.
Er hjertet Deres like kaldt? Piken var på Deres alder.
To andre ble også myrdet. Ansiktene deres var blitt kuttet vekk.
- Hva angår det meg? Hva vil De? - Hvem kan ha tatt skøytene?
- Jeg mistenker alle. - Jeg også.
Skal De arrestere meg for at jeg har mistet skøytene mine?
- Kanskje ikke. - Fint, så la meg være i fred.
Det er kaldt, vi har gått på skøyter og går bort til lysningen.
- For å prate. - For å spise.
Man tar en kjøttpirog og lar vodkaen gå rundt.
Vi har vodka i magen, vi har det fint og slapper av.
- Så skyter du fra lommen. - Da skyter man seg selv i beinet.
Det ble funnet rester av lær i skuddsårene!
Du hadde maten i en skinnveske sammen med våpenet.
Vi er venner, vi har det gøy. Vi går vekk fra banen...
Vi er helt alene...
Jeg deler ut mat fra vesken.
Og jeg har ingen mistanke når du løfter vesken mot brystet mitt.
Men bråket? Ville ikke de to andre skrike og flykte?
- De vet jo ikke hva som skjer - Men bråket!
Bråket ville få dem til å flykte...
Hva sa du...?
- Arkady, vet du hva du gjorde? - Det er noe vi har oversett...
- Ja, du kjørte mot rødt lys! - Ingen ansikter, ingen fingertupper.
For å hindre identifisering, men så blir mennene skutt i hodet.
- Hvorfor? - Da lager han jo enda mer bråk!
Hvorfor skyte dem i munnen hvis ansiktene var borte?
- Hva har du i munnen? - Tungen.
Tennene... tennene!
Guttaperka... Den rødhårete hadde fått utført en rotfylling.
Europeiske tannleger bruker ikke guttaperka, bare amerikanske.
Tannbehandlingsmetodene tyder på at offeret er amerikaner
Arkady...
- Vi er visst eksaltert? - Jeg tror vi kan slippe saken.
- Ballistikkrapporten... - Hva slags våpen?
- En pistol med kaliber .7,65 mm. - En KGB-pistol...
Er det den dritten Pribluda?
Som å spørre om en jente som ligger med en kar fremdeles er jomfru...
Hvilken kar? Å ja...!
- Går jeg glipp av noe gøy? - Fet, det gjelder din venn Pribluda.
- Hvorfor sier du "min venn"? - Hva er det?
Invitasjon til Iamskoys "dacha". Statsadvokaten vil snakke med meg.
- En stor ære, kamerat Renko. - Ser man det...
Du får se til å pynte deg!
En weekend hos Iamskoys... Fordi din far var helt i den røde armé?
Nei - og ikke på grunn av din sjarm og eleganse...
Ikke hele helgen, Anton - bare til en pratestund med verten vår.
- Hva har du i kikkerten? - Jeg skal redde et liv.
Mitt - jeg har en sak som oser KGB lang vei.
- Vil dere ikke ha russisk vodka? - Nei, fransk vin får holde.
Hvem er det?
- Jack Osborne, amerikaner. - Han kjøper sobelskinn i Moskva.
Det er jo bare der man kan få fatt i dem...
Kreml bruker ham til å sende beskjeder til Washington.
Han spiste middag med Brezjnev før han døde.
Konversasjonen hadde vært bedre om Brezjnev allerede var død.
De gamle grekere forsto seg på maktens mekanikk:
"Rettferdighet er for de sterke." Jeg har hørt det samme i Amerika:
"De som har gullet, lager reglene."
Så i Amerika kan bare folk med mange penger være uskyldige?
Nei, i Amerika tjener advokatene meget bra...
Vet De hva man gjør her når man engasjerer en forsvarsadvokat?
Kaster bort penger?
Jeg leste rapporten Deres. De vil gjerne at KGB overtar saken.
- Ulikt Dem. Hvorfor? - Kan jeg snakke åpent?
Alltid...
Det er sannsynlig at KGB drepte de tre.
- Jeg er enig. - De setter opp en felle for meg.
For to år siden prøvde jeg å arrestere major Pribluda som morder
Det er kaldt her - vil De gjøre det enda kaldere?
Jeg beviste KGB's skyld. Jeg la ned begjæring om fellende dom, -
og ble arrestert og slått bevisstløs...
- Hvem hjalp Dem ut? - Jeg er Dem takknemlig.
Saker og ting forandres. Jeg har større makt nå enn før.
De er mer sårbare. De er Moskvas beste politimann.
Jeg trenger Deres hjelp...
Og De kan beskytte meg og mine menn?
Vår sovjetiske forfatning er et godt stykke arbeid.
Jeg vil stå på lovens side. KGB skal ikke få virke utenfor loven.
- Da er de ikke bedre enn CIA. - Men hvordan?
Ikke prøv å bli kvitt saken! Vi skal ikke gi dem en centimeter.
Jeg lover å gi Dem min fulle støtte.
Ja, kjære deg?
De er den eneste som skal tilbake til Moskva i kveld.
- Kan jeg få sitte på? - Så tidlig? Er det noe galt?
Be Mr Osborne om en pels først. Bilen hans mangler varmeapparat...
Piker uten pene støvler pleier ikke vanke på sånne steder...
Blir ikke Deres amerikanske venn skuffet?
- Jeg ba bare om å få sitte på. - Sint pga. skøytene ennå?
- Hvis de nå var forsvunnet... - Jeg anmeldte det.
Man går ikke til politiet for sånt uten gode grunner.
Var De redd de skulle dukke opp på feil person?
Slipp meg av... Stans bilen og slipp meg av.
De fryser jo i hjel.
Hva gjør De? De er gal - vil De ta livet av Dem!?
Bare spørsmål...
Fint - nå kan vi fryse i hjel begge to...
- KGB har bedre biler. - Men kjører en ikke dit en vil...
Jeg vet ikke om vi skal gå i gang med saken for alvor.
- Ikke piss mot vinden. - Hva sier laboratoriet?
De fant sagspon og gull på klærne...
...som brukes til restaurering av ikoner. Svartebørshandlere!
- Derfor skjøt KGB dem. - Fikk laben fram noe annet?
- Kylling- og fiskeblod. - Rart, hva?
Det stemmer ikke. Bare vi visste hvordan de så ut...
Ingen dessert?
- Den rødhåredes hode også. - Hvorfor ikke den andre?
Vi vet ingenting om ham - og hvor mange tror du jeg kan bære?
Bare du vet hva du skal si hvis noen stopper deg på gaten...
- Den største morder som har levd... - Hva sa De?
Timur Lenk - fæl fyr. Hjernen viste lammelse på høyre side.
- Og håret var vanskelig å få til. - Jeg ser det.
Så det gjør De...
Flasset, da?
- På overleppen... - Hva mener De?
Der barten vokste. Flass...
- Jeg er professor Andreev. - Sjefsetterforsker Renko...
Jeg arbeider verken for politiet eller KGB.
Renko? Så interessant! Deres far var general Renko.
De er slett ikke lik ham. Øyenbrynene er helt annerledes.
Lov meg at jeg får ansiktet Deres når De har oppgitt ånden...
Professor Andreev, disse hodene har ikke ansikter.
- Prøv ikke å få meg interessert. - Morderen fjernet identiteten deres.
De kan gi dem den tilbake...
Altfor mange i vårt samfunn forsvinner sporløst.
- Hva kommer det av? - De faller ned i en avgrunn...
- Hva slags avgrunn? - Mellom fasaden og virkeligheten.
De vil kanskje ikke leve så lenge, min venn...
Først tar vi bort resten av kjøttet. Fjerner markene...
Hvem er De?
Hva gjør De der?
Hva gjør De der, sa jeg!
Stans! Politi!
Hold deg unna...
Arkady...
Hvem var det? Hva skjedde? Var det Pribluda?
Nei, nei... Jeg tror det var en amerikaner
Jøss... CIA?
En eller annen med nerver av stein...
Litt mer smertestillende?
- Men du burde være i senga. - Du har konjakken din her
Man forestiller seg at de er ens elskede...
Disse små krypene... Jo da, vi trenger dem.
Man lar sin elskede spise opp ens eget kjøtt...
"Et medlem av Komosol-brigaden, Valerya Davidova..."
"...viser et sobelskinn til en amerikansk forretningsmann."
Jack Osborne...
Og hvem er det? Den rødhårete?
Det regner ute i tilfelle De ikke har lagt merke til det.
Lukk døren!
Nei - kast den foran føttene mine!
Tøm lommene på sengen!
Ta av Dem frakken og kast den på gulvet.
Bukselommene!
- De er helt alene, Boris? - Stille! Ikke rør Dem...
Ta det rolig - det er mitt rom.
Ta det rolig...
Knyt sammen skolissene!
- Skal De stable møbler på meg nå? - Hvis det er nødvendig.
- Jeg burde ha drept Dem i parken. - Hvorfor?
- Det var der De drepte min bror. - Deres bror?
- Det er derfor... Det var ikke meg. - De eller en av Deres venner!
Men De skal få betale for det...
- En politimann fra New York? - Gullskilt. Jeg er kriminalbetjent.
- På ville veier, hva? - Jeg fant jo Dem.
Jeg drepte ikke broren Deres. Hvordan skal De finne morderen?
Jeg tror De trenger hjelp.
Fortell om piken. En venn av Deres bror, kanskje drept samtidig.
- Spør kameratene dine i KGB. - Nei. KGB drepte dem kanskje.
Jeg vil finne morderen, men jeg trenger hjelp.
Kan vi ikke hjelpe hverandre, Mr Kirwill?
Og jeg skal titte ut på Dem bak låste dører?
En avtale. Jeg arresterer Dem ikke.
- De hjelper meg. Hva sier De? - Dra til helvete.
Jeg trenger politiskiltet mitt.
Ikke her...
Offer: Valerya Davidova James Kirwill
- God morgen! - Jeg har ikke sovet i natt.
- Ingen kan arbeide så lenge. - Jeg legger meg nå. Frokosten...
Skalden legger ned pennen, morderen øksen - og De må hvile.
- Jeg kan hvile i sengen. - Lukk opp porene, rens hjernen...
En rask spasertur, et behagelig bad...
Vi enkle statstjenestemenn må få slappe av iblant.
- Det var en overraskelse... - Du husker etterforsker Renko?
Jeg lurer ennå på om han arresterte eller bortførte den unge damen.
- Reddet... - Fra kapitalismens renker.
Sett deg, Jack - få deg noe å spise og drikke.
Snakk med vår mest framgangsrike mordetterforsker.
Jeg må treffe generalen - så gammel at han sikler
Jeg har alltid villet treffe en amerikaner.
De er så annerledes. Unnskyld at jeg stirrer
Tidligere har jeg bare truffet én amerikaner, en ung student.
James Kirwill, het han visst.
- Men han var død. - Så det teller ikke?
De har sikkert merket den store forskjellen mellom en som Dem-
og en som jeg.
"Mann over bord"...
De har mat på overleppen...
Jeg er bare en hardt arbeidende politimann. Ingen klasse...
Tre lik, tre mennesker skutt og lemlestet i Gorkijparken,
og jeg har mat på overleppen...
Ikke engang kaviar...
Jeg tror bøddelen ville ha foretrukket...
...en mer kvikk motstander.
- Så vi har spist ferdig? - Ja.
De importerer jo fin russisk sobel til Amerika?
- Sovjet har monopol på sobel. - Har alltid ønsket meg en sobellue.
En mann i Deres stilling burde ha én. Skal vi se hva vi kan gjøre?
Vi russere har lært å vente. Jeg iakttar, tenker og venter
Hvorfor vente? Jeg hjelper gjerne mine beste russiske venner.
- Tålmodighet er en dyd... - Vil De ha luen eller ikke?
Men De hadde kanskje tenkt Dem en annen type belønning?
Ja...
- Kanskje det. - De vet ikke?
Ikke ennå. Først en anelse, så begynner jeg å samle motiv.
- Og så... slår jeg til. - Slik fanger man ingen sobel.
De er for slu og raske. Mens De venter og tenker-
og iakttar... forsvinner byttet.
- Det tror jeg ikke. - Fint.
I mellomtiden har jeg luen, men ikke De...
Pang!
- Pavlovich, du er full! - Ikke like full som Fet.
- Du skulle skygge ham. - Jeg har en KGB-saksmappe...
Jeg stjal den fra Fet! Det svinet!
- Se til å få den opp! - Drakk du Fet så full at...?
- De vil vel skyte meg? - Antageligvis.
Jeg blir skutt!
- Blås i det. - Dette er Irina Asanovas mappe.
Slukk lyset...
"Utvist fra Moskva-universitetet for samfunnsfiendtlighet"-
"og uforstandig omgang med bl.a. den sibirske overløperen"-
"Valerya Davidova"...
"KGB-informator: Feodor Golodkin, bruktbilselger."
Hvor er Valerya?
- Hva snakker De om? - Hvor er hun?
Hvem?
Jeg har sett mappen Deres. De var venn av Valerya Davidova-
og James Kirwill.
Det står også der at jeg ble utvist fra universitetet-
for å ha skrevet på veggen...
- Vennene Deres er myrdet. - De er jo syk.
Jeg kan vise Dem likene og klærne deres.
Organisasjonen Deres er spedalsk. Jeg vil ikke bli smittet!
- De ble funnet i Gorkijparken! - Hvorfor lyver De?
- Hvor tror De vennene Deres er? - Ute...
Ute? Hvem tror De hjalp dem ut?
De vil fange meg i en felle. Jeg forråder ikke vennene mine.
Den som skulle hjelpe dem, førte dem i døden. De må også være i fare.
De er fri... Fri.
- Som å stryke et lår, hva? - Veldig fin.
De er forelsket allerede. Ta Dem god tid, gå rundt og se.
Ville jeg gå, hadde jeg vel ikke vært her?
Anna sa jeg skulle snakke med Golodkin.
- Jeg har vesttyske mark... - Jeg gjør forretninger med dem.
Nei, det må være Golodkin.
Ingen fare - jeg er Feodor Golodkin.
De har ikke sagt ett sant ord...
Hvor faen kjører De? Dette er jo politiets hovedkvarter!
Hold kjeft!
Jeg arbeider for KGB. Jeg snakker ikke med dere.
Hør nå...
Pasja... Lukk opp vinduet.
- Så gjerne. - Det er en misforståelse...
Hvordan ble en ekkel hallik som Dem kjent med Irina Asanova?
Pasja, sett håndjern på denne drittsekken!
- Så gjerne... - La meg være!
Jeg beskyttes av KGB. Det gjør vondt!
Løft ham opp!
"Ved fluktforsøket"...
- Hva gjorde han, Pasja? - "Raste han rett mot vinduet."
Vi tellet til tre, og så raste han ned...
Ja, det er ham. Han og Valerya og Irina og den store fyren, Kostia.
- Kostia? Hvem var det? - En stor kar fra Sibir
- Han lå med Valerya. - Og alle kjente Osborne?
Jack Osborne? Ja...
Han ville ligge med Valerya. Det gjorde han sikkert.
Jenter liker å knulle med utlendinger. Nesten som en reise.
Rene laken, små presanger. Kostia hadde visst ikke noe imot det.
Han var ute etter noe annet. Han visste at Osborne ville ha noe...
- Hva ville Osborne ha? - En stor kiste fra en kirke.
En kiste med ikoner på...
- Hvorfor? - Vet ikke.
Men han lovet meg 2.000 dollar hvis jeg skaffet en.
- Gjorde De det? - Ja, men Osborne glemte meg.
- De tre andre skaffet ham en. - Kirwill, Valerya og Kostia?
Og jeg får ikke solgt min. For stor til å smugles ut...
Hvor er denne kisten?
- Hjemme hos meg. - Pasja, bli med ham og hent den.
- Nå? - Ja!
Adjø, pene pike...
Jeg arbeider veldig mye.
- Milde makter... - Noe De kunne trenge?
Hvor er kisten?
Hva med hundre fine franske kondomer?
- Det holder jo til en weekend? - Kisten!
På badet...
Den får ikke plass, og jeg vil ikke ha faenskapet inne.
Kamerat statsadvokat, Golodkin hjalp jo KGB...
- Som tyster, mener De? - Det er jo vår sak.
Hva mener De? Jævla dritt...
Golodkin skjøt Deres mann og etterpå seg selv.
- En meget rask konklusjon. - Og Deres mann var ubevæpnet.
- En felle var det! - Jeg forstår slett ikke...
De drepte ham!
Arkady, ta Dem sammen!
Det finnes en amerikaner som er bindeledd mellom alt sammen.
En amerikaner som kjente alle tre, som handlet med Golodkin-
og som har meget mektige venner, KGB-venner
- Hvem? - En bekjent av Dem.
- Osborne. - Jack Osborne?
Hvorfor dreper en amerikansk forretningsmann tre ukjente i Moskva?
Jeg vet ikke. Med mindre... alle tre var innblandet-
i noe så stort at Osborne måtte få dem til å tie til evig tid.
Jack Osborne...
- Er De helt sikker? - Bombesikker
Da så... Ta ham.
Han er på hotell Metropol.
Spenn ben på ham...
- Hvor er Valerya? - I sikkerhet.
- Jeg må få vite det. - Akkurat nå?
Hun inntar sikkert lunsj- aperitiffen sin på Manhattan.
Bli med på rommet mitt...
Forsvinn - jeg er fra KGB!
Hvorfor kom du gjennom vinduet, Boris?
Døren var jo åpen...
- Hvem er hun? - Irina Asanova.
Vi må kjøle henne fortere ned. Hent is fra kjøleskapet!
- Var hun innblandet i mordene? - Hun tror ikke de er døde.
Jøss! Hva slags diett er du på egentlig?
Kom med isen.
Hva faen er det der?
En rekonstruksjon av et av hodene fra Gorkijparken.
- Hvorfor? - Morderen skar bort ansiktene.
Hun er dårlig når hun våkner, og hvis hun ser hodet...
Jeg skal ta det.
Hun klarer seg. Han fikk ikke tilstrekkelig i henne.
Renko, gi meg noe å jobbe med.
Kom igjen, nå!
Jeg tror de tre laget en kiste for det svarte ikonmarkedet.
Klærne deres... Foruten rester av gull...
...var det flekker av kylling- og fiskeblod. Jeg vet ikke hvorfor.
På markedene her er ingenting så ferskt at det blør
- Vi ses. - Jeg er veldig takknemlig.
Da du skjøt på meg, siktet du jo ved siden av.
- Ikke så langt ved siden. - Nok.
Kanskje du er pålitelig.
Eller kanskje du bare skyter dårlig?
Det vil du aldri få vite sikkert.
- Hvorfor reddet du livet mitt? - Du er viktig for etterforskningen.
Når klærne dine er tørre skal du gå.
- Hvor? - Det er din sak.
- Hjem. - De vil vel vente på meg.
- Du kan vel bo hos venner? - Og lage problemer for dem?
- Innbygger Asanova... - Irina.
- Du kledde jo av meg. - Irina...
- Dette er det verste stedet for deg. - Enten tilhører du dem.
- Da er det det samme hvor jeg drar. - De så meg i går kveld.
- Da er vi fanget her. - Jeg kan ikke ta vare på deg.
- Du har to tallerkener, to kopper. - Hvorfor gikk du til hotellet?
- Hva er Osborne for deg? - En venn.
Hva slags venn? Tror du han hjalp dem ut?
Ingen spørsmål!
Min venn er død, dine venner er døde. Hvorfor innbiller du deg noe?
- Hvorfor forsøkte KGB å ta meg? - Kanskje for å beskytte morderen.
For å beskytte Osborne! Vennene dine ble drepte!
Hvis jeg hadde en pistol, ville jeg ha skutt deg nå!
Ta den...
Hva venter du på?
Det hjelper meg vel ikke ut?
Hvordan dreper man dem?
- Hvem? - Soblene.
- De tror ikke jeg dreper dem? - Jo.
Nei, jeg skitner ikke til hendene. Dreper De dyret-
som De bruker kjøttet og skinnet av?
Som de fleste av oss foretrekker jeg å ikke se det. De fleste...
Det finnes vel dem som nyter selve slaktingen.
Spesielt hvis de anser seg selv som overlegne.
- Hva snakker vi om? - Lik i Gorkijparken.
Interesserer det ikke? Jeg vet at De kjente alle tre.
Jaså.
Jeg traff Stalin da jeg var ung. Visste De det?
Nei. Men De vet at Stalin er død?
Beviser det faktum at jeg traff ham, at jeg drepte ham?
Den sadisten skar av ansiktene...
...på samme måte som om han skulle flå et dyr. En sobel, kanskje.
Jeg tror ikke vi kommer til å ses igjen.
De sa en gang at tålmodighet var Deres eneste gode egenskap.
De iakttar og venter. Jeg har bare fire dager igjen i Moskva.
Men jeg synes De fortjener en belønning.
Hør etter banking på døren. De skal få Deres sobellue.
- Det var godt - takk. - Alle kan da lage en gryterett.
Jeg pleier å svi min.
Irina, hjelp meg.
Tenk om overfallet bare skulle få meg til å stole på deg.
Tenk om du bare ville få meg til å forråde vennene mine.
Som Osborne? Din venn Osborne...
- Fortell meg om Osborne. - Kan du ikke annet enn å prate?
Irina, hør på meg...
- Du trenger ikke prate så mye. - Irina, jeg er din venn.
Nei, min fiende.
Alt jeg har sagt er enten en meget utspekulert løgn-
eller den meget enkle sannheten.
Det er løgn...
Nei...!
- De er ikke døde... - Kom fram med det nå!
Jeg tror jeg blir gal. Jeg vet ikke hva som skjer.
Irina, jeg lyver ikke for deg.
Nei...
Løgnen kan være tåpelig, men den kan være eneste sjanse til å flykte.
Det kan være det samme hvor innlysende sannheten er-
hvis den er at man aldri kan flykte...
Så Irina var en venn av min bror?
På universitetet før han ble utvist. Hvorfor kom han tilbake?
Jimmy ville på død og liv bli helt. Ta til høyre her..
Han ville absolutt smugle en eller annen ut av Sovjet.
- Hvordan visste han så mye om oss? - Farmoren vår var russisk.
Jeg snakket russisk før jeg snakket engelsk.
Jimmy var alltid som besatt av dette landet.
Til venstre her, og så parkerer du.
Vet du hva en gjenfødt kristen er?
De verken røker, banner eller knuller. De prater bare om Jesus.
- De forsøker å gå på sitt jævlige vann - sånn var Jimmy...
Der borte er det.
- Jeg har nese for ferskt fisk- og kyllingblod.
- For en stank! - Her lagde de kisten.
- Levende sobler... - De ble matet med ferskt kjøtt.
- Seks levende sobler? - Er ingen ekspert på sobler...
Monopolet! Hva ville de være verdt for en amerikaner?
Mye, verdt å drepe for Motivet...
Bevis, indisier...
Vitne?! I din leilighet, Arkady.
Hun må fortelle det nå. Osborne reiser om tre dager
Ikke drep ham.
Ikke ennå...
- Hva er det, Arkasha? - Ikke noe sukker til téen din.
Jeg trenger det ikke.
- Tror du fremdeles at jeg lyver - - at jeg bare er politimann?
Tror du jeg prøver å fange deg i en felle?
Nei.
- Men... - Men hva?
- Hvis Valerya er i sikkerhet... - Irina, jeg elsker deg!
Hjelp meg!
Jeg har lært meg aldri å stole på noen, ikke på noe menneske.
- Aldri noengang... - Irina!
Hvis Valerya... Er hun død, så er hun. Hvordan kan jeg hjelpe henne?
Kom!
Du snakker for lettvint om døden.
- Hvor skal vi, Arkasha? - Det får du se.
Du vet jo hvem som er her?
- Nei. - Da har jeg ikke noe valg...
Lille Jimmy...
Kostia, den store.
Valerya, det er deg. Nå skal vi rekonstruere.
Ikke gjør det...
Dere tre tror at et helt nytt liv skal begynne.
Gli framover, Valerya og Kostia og Jimmy.
Skøytene glir, bevegelsene minner om friheten dere snart skal få.
Farvel, så venner Valerya har venninnens skøyter på seg, -
men det er jo en annen som ser på?
En som gir tegn til dem fra isen? Glade, godtroende Valerya!
Jeg er redningsmannen fra vest! Latter og skåler!
Hører du musikken? Vi trenger visst en flaske til...
Jeg kan kjenne pistolen i vesken.
Jeg snur meg mot Kostia og smiler. Og...
Jimmy skjønner ingenting!
Osborne utnyttet ham til å fange de andre-
som bevis for at Osborne kunne hjelpe folk inn og ut?
Stakkars, idealistiske Jimmy som bare ville hjelpe til.
Den kristne, som nå må vende det andre kinnet til.
- Og Valerya? - Nei, Arkady...
Min elskede, stopp meg. Må jeg bli morderen?
Jeg må ha et vitne. Noen må fortelle meg.
- Du må fortelle. - Jeg kan ikke.
Hun skriker ikke, flykter ikke. Hva er vitsen med det?
Livet hennes, håpet... Over.
Mannen har elsket med henne han kan berøre henne med pistolen.
Og hun tar gjerne imot kulen.
Nei...
Jo...
Men Valeryas venninne da - du? Hun sier ingenting, -
for hun vil at Valerya skal være i Amerika.
Osborne har sagt at det er hennes tur til å smugles ut, -
og den dagdrømmen er det viktigste i hennes liv.
Ja...
Spørsmålet er: hvor er Valerya?
New York... Hun er i New York.
Ikke i Moskva?
Den store professor Andreev kan rekonstruere et hode.
Et ansikt, bare ved hjelp av skalle og hudvev.
- Nei... - Her er Valerya.
Valerya!
- Hvilken Valerya? - Valerya Davidova.
- De to andre? - Kostia Borodin, James Kirwill.
- Hva gjorde de her? - Laget en kiste til Osborne.
- Jack Osborne? - Ja.
Så du hva de brakte Osborne fra Sibir?
- Sobler - Døde? Skinn?
- Levende sobler - Hvor mange?
- Seks levende sobler - Flink pike.
Jeg hater deg...
- Løgner er ikke frihet! - Jeg hater deg!
Hvor dro hun?
Dro hun til Osborne?
- Si hvor vi skal hen da! - Jeg trenger det andre hodet.
Det andre hodet...?
- KGB? - Ja.
Hvorfor stjeler de beviset? Det må være noe annet.
Vi får vel se...
Hva faen gjør du?
- Vet du hvor vi er? - Nå vet jeg det...
- Jeg er en idiot. - Hva betyr det?
Jeg har tatt feil. Der er Iamskoy, statsadvokat i Moskva.
Og Jack Osborne - i maskepi hele tiden...
Nå har jeg ingen sjanse, ingen steder å ta veien.
Herregud... Ikke se!
- Enda rikere... - Du blir heller ikke fattig!
Jeg skulle gjerne blitt med til Stockholm. Unge jenter..
Du må ikke ses sammen med meg - men jeg sender et postkort...
- Svin! - Nei.
- Vi er jo på samme side - det lover jeg!
Vi må snakke med ham!
- Du er en idiot! - Vi trenger ikke snakke med ham.
Osborne reiser til Stockholm. Stockholm!
Kjør meg herfra! Kom igjen! Jeg vil være et skritt foran ham!
Det blir meg som må titte ut på deg - fra likhuset!
Lov meg, Anton, at du går med alt dette, -
papirene og båndet, til statsadvokaten.
Det lover jeg.
- Og gi meg pistolen din. - Herregud...
Et tjenestevåpen for jurister. Den virker sikkert ikke engang.
Og hvis Irina noengang dukker opp... ta vare på henne for meg.
Ja, jeg skal gi henne den flotte bilen din.
- Hva skal du gjøre? - Ta en rask spasertur...
...og en liten dukkert.
Arkady...
Henrettelsen blir vel ikke like morsom i Stockholm?
Arkady... De er ubehersket.
De ga meg saken for å legge press på Osborne.
Han tilbød vel for lite, men dere ble enige.
- Prisen må ha vært høy. - De burde faktisk tas hånd om...
Hvor mye?
- 100.000 dollar. - Sludder...
De vet hva levende sobler er verdt. Titalls millioner for Osborne!
Osborne var grådig. Derfor måtte jeg true ham med...
"Min beste mann", hadde jeg tenkt å si!
150.000, da? Til Dem...
Jeg har bestilt Stingers. Konjakk og Créme de Menthe.
Hva skal ødelegge hva?
I Sverige er alle utskeielser tillatt.
Kamerat Pribluda, når får jeg pistolen? Hvor skal jeg drepe ham?
De stiller ingen spørsmål. De gjør som De blir bedt om.
- Vær glad De fremdeles er i live. - Osborne vil nok forhandle.
Han leverer tilbake soblene, men han vil bare snakke med Dem.
Det liker jeg ikke. Vær meget, meget forsiktig.
Hvorfor vil han forhandle? Hva vil han forhandle om?
Hva er konjakken? Hva er Créme de Menthe?
Kan De avgjøre det, Renko?
Sånne blåmerker... De ville vel se om De talte sant om Iamskoy.
Han forsto ikke hvor dyktig De var. Den idioten...
Og nå er De her for å drepe meg?
Ja...
- Hva synes De? - KGB kommer alltid til å skygge Dem.
- Akkurat. - Nøyaktig hva foreslår De?
- Ikke bli urolig. - Hva gjør De?
De har ikke sett resten av huset.
Gamle hus er som mennesker: fulle av overraskelser.
Lukk opp døren.
Jeg fikk dem til å føre deg hit...
Vi er alle korrupte - innerst inne...
Irina?
En kvinne som ligger med en morder liker vel å bli slått?
- Nei... - Er det penger som hisser deg opp?
Du har betalt med dine venners liv! Hva er dette?
En av hans presanger? Du er en hore, Irina!
Du er en hore...
Da du viste meg Valeryas hode, ville jeg ta livet av meg selv.
- Så dramatisk... - Jeg gikk til Osborne istedet.
Jeg lå med ham...
Jeg følte meg ikke skitten. Det føltes som om-
et hudlag var brent av meg. Jeg visste hva jeg skulle gjøre.
- Ja - selge deg. - Hadde jeg noe annet å selge?
Jeg sa at jeg visste alt, men jeg visste at han ville ha meg.
Jeg sa jo at jeg kunne gjøre hva som helst for å komme ut!
Andre dagen i Stockholm gikk jeg til KGB i den russiske ambassaden.
Jeg sa de kunne få soblene tilbake i bytte mot deg.
De skulle slippe deg fordi...
Irina...
Jeg måtte jo få deg ut - det var den eneste årsaken.
Hvorfor skulle Osborne bytte soblene mot meg?
Han har flere enn seks. De andre hjalp ham en gang tidligere.
Han har seks til - og det vet ingen, bare han og jeg.
Og du...
Det forbauser meg at Deres folk forsto denne seksuelle besettelsen.
At jeg så gjerne vil ha henne at jeg bytter bort soblene.
- Men hun kommer ikke uten Dem. - Jeg ble sendt hit for å drepe Dem.
- De vil heller ha pelsdyrene. - Jobben min er å drepe Dem.
Drepe en mann som holder sine løfter?
Luen De aldri fikk i Moskva. Av edleste slag...
Den kan ikke sammenlignes med vanlig pels, -
like lite som Irinas hud kan sammenlignes med andre kvinners...
- Kjenn på den. - De er syk, Osborne...
- Jeg vil ikke ha noe av Dem. - Men De vil jo overleve?
Hvis De overbeviser dem, gjør vi byttehandelen i morgen.
De og Irina mot de seks soblene. Og 200.000 dollar
- Har vi en avtale? - Ja.
En Stinger, takk!
- Det er en drikk for horer. - Jeg er en hore.
- Hvor mange? - Tre KGB-menn der oppe, flere her.
- Situasjonen? - Tre ting...
1: Osborne lurer KGB til å bytte 6 sobler mot Irina, meg og dollar.
- Men han har flere enn de vet. - Når gjøres handelen?
- I morgen. - Nummer 2?
2: Jeg har ordre fra Moskva om å drepe Osborne og soblene.
3: KGB dreper Osborne, deg, jenta og soblene. Eller hva?
- Korrekt. - Vet hun det?
- Du ligger jævlig dårlig an. - Ta noen av mine peanøtter..
Jeg kommer. Lykke til.
- Hva gjør De? - Dette er en horedrikk...
- Gi meg den. Kom. - Vi begynner tidlig i morgen!
Det var som bare...
Nei...
Ikke rør ham!
Hva holder De på med, Renko? Hva gjør han her?
- Hva faen foregår her? - Hvem er det?
En venn...
Han drepte hundene mine! Jeg ga ham igjen for det...
Mr Osborne, vi bryr oss ikke om inntrengeren.
- Er det de seks soblene? - Soblene er døde.
- Kast våpnene deres. - Ikke så lenge De har Deres.
Alt er riktig. De kan ta Renko. Vi tar soblene.
Soblene er døde. Jeg hadde ikke tenkt å følge samme veien.
Vi er ikke gorillaer. Selvfølgelig kan De få våpnene våre.
- Osborne dreper dere. - Legg Dem ikke i dette!
Han kommer til å drepe dere alle - bortsett fra Pribluda.
Pribluda er Osbornes mann - derfor vil han gi fra seg pistolen!
Renko, De lyver!
Ingen fare - Renko er ubevæpnet.
Legg ned pistolen...
Jack, jeg har pengene...
Osborne! Til høyre har De to andre KGB-menn.
Ned med hodet!
Milde makter...
Arkasha!
Irina, bli der!
Kom fram, Renko... ellers er piken død.
Nei, Arkasha...
Renko...
Det er en KGB-pistol.
Nå kan vi bli fri.
Arkasha...
Irina... Jeg må reise tilbake.
Jeg må reise tilbake, ellers kommer de til å jage deg.
Det var... den avtalen jeg gjorde i Moskva.
Drepe soblene, drepe Osborne, komme tilbake, -
så skulle du gå fri.
Nei...
Irina, se på meg. Se på meg...
Hva ser du?
En russer. Jeg kunne aldri bli noe annet.
- Da kommer jeg tilbake. - Nei, du var som død der.
Jeg kommer alltid til... å elske deg.
En dag, Irina...
En dag...
Sjefsetterforsker Renko melder seg til tjeneste, kamerat general.
En dag, Arkasha... En dag...